Теодор Траянов
Самота

chitanka.info

Изправя се гората,

унесено мълчи,

заслушана в незнаен свят.

В зелени питащи очи

замаяно блести росата

и лъха тежък аромат.

Душа неволно взор подига

и търси вечния творец,

отпада земната верига

и трънният венец.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.